- Jeg liker ikke dette overhodet. - Hva vil dere?
- Hvor er jenta? - Hvilken jente? Hva snakker du om?
- Er det sant, det de sier om deg? - Hva?
De sier mye, vær mer spesifikk.
- At du er gal? - Jaha, det...Det stemmer.
Hva handler dette om? Det må være en tabbe!
Det holder! Nå går du for langt.
Har dere glemt instruksjonene deres? Bare overvåking.
Ikke rør den mistenkte!
- Vi rørte ham ikke. - Han rørte oss.
Han fortsetter å treffe knyttnevene våre.
- Det er Zvika. - Ikke svar.
Avslutt dette, Mickey.
Jeg liker faktisk disse to klovnene.
- Zvika dreper oss. - Ikke om vi finner jenta.
Dessuten har den jævelen sett oss. Tror du at han fører oss til henne?
En siste sjanse. Hvor er jenta?
- Jeg vet virkelig ikke. - Tenk om han virkelig ikke vet.
Han vet det, han vet det.
- Hvorfor svarer ingen? - Vi har vært opptatt.
- Holder dere på med ham? - Noe sånt.
Hva betyr det?
Han syklet på oss, så vi spør ham ut.
Spør ham ut? Spør dere ham ut, eller spør dere ham virkelig ut?
- Vi spør ham virkelig ut. - Er dere gale?
Vi har bare ei jente som tror at hun så ham.
- Si det til de tre gærningene. - Hør nøye etter, Rami.
Du er den voksne der, så avslutt dette nå.
Få ham på beina, kjør ham hjem og gi ham et godnattkyss. Oppfattet?
- Sving til høyre og ta andre venstre. - Sving til høyre...
Dette er ikke adressen hans.
Hvorfor har dere adressen min?
Det er foreldrenes mines hus.
Det er riktig fyr. Gi meg en halvtime, så snakker han.
- 30 minutter. - 15, inkludert røykepause.
Hør her. Det har skjedd en beklagelig misforståelse. Vi er veldig lei oss.
- Snakk for deg selv. - Blås i ham, hør på meg.
Vi er fryktelig triste og håper at du ikke forteller om dette.
- Det skal jeg ikke, jeg lover. - Klart det, han gjorde det jo.
Jeg har bare to 50-shekelsedler.
- Hvor mye har du? - Unnskyld?
Hørte du ikke hva jeg sa? Dere også, gi meg alt dere har.
- Nei, ikke gjør det. - Zvikas ordrer.
- Får han en pistol også? - Ro deg ned.
Ingen ba om din mening.
Dette er for sykkelen.
- Det trengs ikke. - Hørte du? Det trengs ikke.
Det er greit, ta pengene.
- Hvordan går det, Arik? - Kom inn, Mickey.
Lærte faren din deg hvordan det er å være politi?
Det er "ta med barnet til jobben"-dagen.
Tøff guttunge, hva?
- Skal vi komme til saken? - Gjelder det den mistenkte?
- Jeg hadde ikke noe valg. - Hysj, pappaen min taler.
- Søtt. - Arik...
Hør nøye på hva jeg sier nå.
- Jeg gir deg gult kort. - Som i fotball?
Akkurat som i fotball, min sønn.
Dette er ikke greit, Zvika.
- Men det du gjorde var OK? - Ja, var det det?
- Ikke sjener faren din på jobb. - Unnskyld, pappa.
Du dummet deg ut. Derfor ble den mistenkte løst uten avhør.
- Du vet at han gjorde det. - Du trosset meg.
Hold for ørene, min sønn.
Dine handlinger kan koste den søte jenta hodet hennes.
Om det skjer, hindrer ingenting meg fra å sende deg til trafikkenheten.
Han sender deg til trafikkenheten!
Er det oppfattet?
- Jeg sitter i et møte. - Jeg vet, beklager.
Det kom en telefon som du burde høre.
Kom igjen, spill det av.
Politiet, hvordan kan jeg hjelpe deg?
- Jeg hørte at dere søker en jente. - Unnskyld?
Jeg kan fortelle hvor hun er.
Mickey?
Du burde komme hit.
Pervoen ble selvsikker og iscenesatte en hel produksjon.
Zvika kommer.
Har sjefen steget av sin høye hest? Det kan ikke være bra.
Du er degradert, Mickey. Meld deg til trafikkenheten i morgen.
- Ikke ta meg av saken. - Det er Ramis sak nå.
Han ville ikke finne et lik på et likhus. Ikke noe personlig.
Hører du hva jeg sier? Det er Ramis sak nå, du er degradert.
Å, nei. Det er ham.
- Hvem er det? - Faren.
Ikke slipp ham gjennom! Hva gjør han på åstedet?
Han jobbet med sjefen. Men han kan ikke gjøre hva han vil for det.
- Er alt bra, superstjernen? - Den passer ikke.
Shauli sier at du trenger XL der.
Slapp av, du skal få VIP-rabatt.
- Hvorfor all velviljen? - Kom og se.
4000 treff på to dager.
- Det der gir stjernestatus om noe. - Hva faen...?
- Vet noen her om det? - I løpet av uka får de vite.
- Kan du hjelpe meg? - Ingenting er umulig for Shauli.
- Men på én betingelse. - Hva enn Shauli vil.
Bare spør pent... Og uten telefonkatalogen.
OK, Shauli sørger for å fjerne den i kveld.
Kan jeg få lappen, Dana?
Dana? Lappen.
Jeg har advart dere mot å sende lapper, eller hva?
Kan du la være å lese den? Den har ingenting med prøva å gjøre.
Jeg skjønner. Det er en kjærlighetslapp.
I deres alder sendte jeg også lapper. Men ikke under en prøve. Greit?
Fortsett med prøven, ungdommer.
Jentemorder
Pedofil, voldtektsforbryter
Kan jeg komme inn?
Ja visst, Meir. Kom inn.
Takk.
- Hvordan kan jeg hjelpe deg? - Du ser litt blek ut. Er alt bra?
Ja, prøver å rekke å rette prøven før elevene kommer tilbake.
Hvordan ser karakterene ut hittil?
Utmerkete, utmerkede.
Jeg har alltid elsket bibellære. Kan jeg kikke litt?
Jeg har ikke gått gjennom alle.
Får jeg?
Er det bare denne, eller finnes det flere?
Så det er ikke bare foreldrene, men også elevene.
Vet du hvor mange telefoner jeg har fått på grunn av den videoen?
Jeg er fryktelig lei for det, Dror.
Foreldrene går hardt mot meg.
Gjør hva du må.
Du vet at det ikke har noe å gjøre med hva jeg mener om deg.
Jeg vet, Meir. Jeg forstår helt og holdent.
Det er bare midlertidig, det er nok snart over.
- Hallo? - Pappa?
Shani, kjære! Hvordan er den nye telefonen?
- Fungerer den bra? - Det er den beste gaven noensinne!
Kjempebra. Du, to ting.
Ta den med overalt, og ring meg hvis noe skjer.
- Er det pappa? - Shani?
- Jeg snakker jo! - Shani?
For en flink forelder du er.
- Hvem kjøper mobil til en 10-åring? - Det er bra i nødstilfeller.
- Jeg avgjør hva som er bra. - Jeg har ikke tid til dette.
Fint, vi er enige. Ikke glem å hente henne på onsdag.
Jeg glemmer ikke.
Hallo der...
Skal du ut igjen når du nettopp kom hjem?
Hvem hjelper gamle damer for tiden?
- Si at du har noe til meg, Etti. - Nøyaktig hva du ser etter.
- Når kan jeg se det? - Nå, hvis du vil.
- Hva er adressen? - Jeg sender opplysningene.
- Du er en engel. - Det er ei rønne langt unna.
Det er greit, jeg liker rønner.
Hadde jeg rett eller ikke?
Du hadde rett.
Din?
Morsomt.
Dette er ei rønne, jeg skjønner ikke hvordan noen kan bo her.
- Etti... - Unnskyld, du har rett.
Som megler skal man aldri dømme en kunde.
Uansett... Inne er det som et palass.
Skal vi gå inn?
Du trengte fred og ro for å skrive. Roligere blir det ikke.
Det er i prinsippet som en kirkegård.
- Og kjelleren? - Kjelleren?
Vil du ikke sjekke soverommet først?
- Etti... - Kjelleren...kjelleren...
Den er stor, akkurat som du ønsket.
Skal vi teste den?
Hva mener du med det?
Jeg går opp, så skriker du.
- Skrike? - Ja. Så høyt du kan.
Jeg skjønner ikke.
Min sønn skal spille trommer her.
Jeg vil ikke bli forstyrret i arbeidet.
Jaså? Jeg forstår.
Du skremte meg litt først.
Da går jeg opp, så kan du telle til ti og skrike.
Ti...
Ni...
Åtte...
Fem...
Fire...
Én.
Hva vi gjør for å få provisjon...
- Du kan slutte nå. - Du skremte meg.
- Beklager. - Hva synes du?
- Jeg tar det. - Strålende! Prisen er bra, også.
Det ligger arabiske landsbyer rundt, så det er billig.
Skal vi gå?
Kom.
Hva gjør du her?
Bor du fortsatt med foreldrene dine?
Foreldrene mine er døde.
Jeg trodde at du bare drepte barn.
Du kan ikke være her.
Er det sant, det de sier om små hunder?
- De bjeffer verre enn de biter. - Han liker å bite.
Dette er ikke over!
Hei, det er meg.
Jeg vet det, navnet ditt kom opp.
Ja, så klart. Morsomt.
Hva vil du, Dror?
- Jeg vil treffe jentene. - Jeg vil ikke treffe deg.
Jeg har ikke gjort noe, Ant.
Jeg orker ikke dette akkurat nå.
La meg i hvert fall få møte Tali, hun har bursdag.
Det er for tidlig, Dror.
Jeg kjøpte sykkelen hun ville ha.
Lås den fast i gjerdet, så ser hun den i morgen.
- Da er det ikke bursdagen hennes. - Jeg må legge på.
Kom inn.
Hvor er guttungen? Er han også på trafikkenheten?
Det passer deg ikke å fleipe. Sett deg ned.
Hva er det nå?
Ja, Zvika. Vi har vært opptatt.
Noe sånt.
Jeg likte ikke å se denne kjempetabben.
- Den drittsekken... - Hvem er en drittsekk?
Han som lovte å ta den bort.
Den finnes der ute, og vi framstilles i dårlig lys. Veldig dårlig.
Politiet har alt dårlig rykte, og nå dette?
- Mennene der oppe presser på meg. - Jeg skjønner hvor dette er på vei.
Det er bare midlertidig, til denne fiaskoen er over.
I morgen er det en annen film som gjelder.
Sånn funker det for tiden. Man er stjerne i et sekund.
- Vi får håpe han ikke saksøker oss. - Det gjør han ikke.
Denne filmen kommer nok på TV.
Den eneste måten å slippe trøbbel er å bevise at han er skyldig.
Forstår du det?
Hvorfor spør du meg?
Du er ikke lenger politimann. Du er en sivilperson.
Sivilpersoner kan gjøre hva de vil.
Så lenge de ikke kjører seg fast.
Kom.
- Begynn å grave. - Du gjør en tabbe.
Grav nå.
Har jeg bedt deg om å slutte å grave?
- Skal du skyte meg nå? - Hør nøye etter.
Nå kan du innrømme hva som helst-
- så vi holder oss bare til fakta.
Jeg har allerede kroppene. Jeg vil at du viser meg hodene deres.
- Hvilke hoder? - Jeg spør en siste gang.
Hvor har du gjemt dem?
Kom igjen...Jeg har ingen anelse!
Slutt, du er gal! Stopp med dette vanviddet!
Det gjør jeg så fort du forteller hvor de er.
Nei!
Gidder du ikke hjelpe meg med ham?
Er du en av hans kolleger?
Mener du alvor?
Jeg tilhører internavdelingen.
Jeg håper du setter en stopper for dette.
Samme her.
Hopp inn i bilen.
Igjen, takk skal du ha.
Før jeg frigjør deg må jeg insistere på at du ikke-
- gjør noe dumt eller prøver å skrike. Ikke fordi jeg har en pistol-
- eller fordi noen kan høre deg i denne ødemarken-
- men fordi vi er voksne, og voksne skriker ikke.
De snakker. Nikk hvis du forstår.
Er du helt sinnssyk?
Jeg trodde at vi var enige.
- Vet du hvem jeg er? - Ja, det vet jeg.
- Men du har nok glemt meg. - Har vi møtt hverandre?
Tilfeldig. Vi møttes en gang, på et åsted.
- Jeg er dårlig på ansikter. - Jeg skal hjelpe deg.
Du sto bøyd over min datters døde kropp.
Man kan også si at du la henne der.
Men jeg har ingen interesse av deg.
Du er bare her fordi du kom i veien.
Slik jeg ser det, står du i takknemlighetsgjeld til meg.
- Ifølge kaosteorien? - Hvilken teori?
Lærer dere dere ikke noe på politiutdannelsen?
Det holder med at en sommerfugl flagrer med vingene...
Flagrer?
La meg forklare på en måte som også en israelsk politimann kan forstå.
Om du ikke hadde slått den drittsekken, hadde han sittet inne.
- Da ville min datter levd nå. - Derfor kidnappet jeg ham.
- Jeg så det. Du er alltid i veien. - Jeg føler at jeg gjør framskritt.
Du får uansett aldri snakke med ham.
- Dårer er ikke redde for skytevåpen. - Hva er de redde for da?
Dårer er redde for dårer.
Slik jeg ser det har vi tre valg:
Det første er at jeg slipper deg-
- men du vet for mye og prøver kanskje å stoppe meg.
Så kan jeg også drepe deg nå og grave deg ned før all dritten-
- som snart skjer med den bevisstløse smurfen der nede.
Men du er politimann. Jeg vil ikke knuse min mors hjerte.
Hvilket fører oss til alternativ tre-
- som synes å være det beste valget for oss begge.
- Jeg gjør deg til medskyldig. - Vil du drepe ham?
Jeg vil vite hvor han begravde min datters hode.
Hvis han dør underveis, av blodtap eller oksygenmangel...
...kommer du ikke å se meg gråte.
Nå? Hva er din avgjørelse?
Jeg er med deg, men bare til han snakker.
Det holder for meg.
Skal vi diskutere strategien først?
Du vet...snill snut og slem purk.
Det er ikke plass for snille snuter.
Jeg skjønner. Slem snut og slem snut, da?
- Hva skal jeg gjøre? - Jeg viser vei.
Er du OK? Skal vi begynne?
Ja? Nei?
Greit. Vi begynner.
Har du ingen telefonkatalog? Det er bedre.
Vi har ikke kommet dit ennå.
Jeg skal lese et eventyr for dvergen først.
Unnskyld, det var ikke meningen å avbryte.
Denne eventyret ble skrevet av politiet.
Det bygger på virkelige hendelser.
Og som alle andre eventyr begynner også dette med en ulv.
Ulven er deg, forresten.
"Vår ulv skiller seg ikke mye fra andre ulver."
Bortsett kanskje fra lengden, da.
"Og som alle andre ulver"-
- "liker han også å overraske små jenter."
"Men vår grusomme gjerningsmann sluker dem ikke bare."
Som du ser på bildene, har vår ulv hatt en viss framgangsmåte.
Han kidnapper pikene og gir dem med snop og kaker.
Men dessverre inneholder kakene sovemiddel-
- så de små jentene faller i dyp søvn.
Når de sover-
- trykker han inn penisen sin i hvert hull på kroppene deres.
Før vi går videre, må jeg spørre deg: Hvordan har det seg?
Klarte du ikke å få ei lita jente, så du måtte bedøve henne først?
Hva faen? Er du gal?
Dere er begge gale. Det var ikke meg.
Det var ikke meg! Du må stoppe ham!
Dessverre, jeg vil vite hvordan eventyret slutter.
- Hvor var jeg? - Han bedøvet små jenter.
- Det stemmer. Bravo. - Takk.
Etter å ha forgrepet seg på alle hull i kroppene deres-
- venter han på at de skal våkne.
Da begynner det virkelige marerittet for dem.
Den syke tosken tok de små englenes hender-
- og knakk fingrene deres, én og én.
Stakkarene besvimte av smertene.
- Og hva gjorde sadisten da? - Ventet til de våknet?
Har du lest historien? Vil du overta?
Nei, du gjør en strålende jobb.
Takk.
Da de våknet, tok han varsomt av sko og strømper-
- og rev ut tåneglene på de spede føttene deres.
Jeg lurer på hva han gjorde med alle neglene.
Dvergen må ha en samling. Så...
Samler du på suvenirer?
Står boksen med negler i kjøleskapet ditt?
- Vi kommer dit. - Beklager.
- Jeg mistet besinnelsen. - Det går fint, vi er snart ferdige.
Etter at jentene våknet etter hva han gjorde med tærne deres-
- og først da de virkelig hadde våknet til-
- sagde han av hodene deres med en rusten sag.
Saga var så rusten at han iblant-
- måtte bytte til en bedre sag for at det skulle gå.
To av jentene var lysvåkne da han sagde av hodene deres.
Men han sparte den sykeste overraskelsen til foreldrene-
- da han gjemte deres døtres søte hoder.
En av de jentene var datteren min.
Slik jeg ser det har du to valg:
Å dø som det avskum du er-
- eller å dø etter at du har sonet dine forbrytelser.
Jeg kan knapt forestille meg det du forteller-
- og hva noe sånt som dette kan gjøre med en far.
Er du nedlatende mot meg?
- Var han nedlatende? - Det var en smule nedlatende.
Hør nøye etter, småen.
Jeg kan gjøre akkurat det samme med deg som du gjorde med jentene.
Finger for finger, tånegl for tånegl-
- til hodet ditt ruller langs golvet.
Men...
...jeg kan tenke meg å drepe deg fortere.
Derfor tok jeg med min Glock.
På én betingelse:
At du forteller hvor min datters hode er begravd.
Jeg vet ikke hvor din datters hode er begravd.
Jeg har ikke gjort dette.
Alt du har lest...
...det var ikke meg.
- Du må tro meg. - Jeg må ikke gjøre noe.
- Nei! - Vi begynner med fingrene.
Vil du begynne?
Hva er det?
- Skal du ikke fylle ham først? - Hva sa du?
Du skulle jo gjøre akkurat det han gjorde.
- Prøver du å stoppe det? - Nei.
- Skal vi ikke gjøre det han gjorde? - Sa jeg det?
I så fall må vi voldta ham i alle hullene hans. Vil du det?
Jeg trodde ikke det.
Vi gjør ganske enkelt noen små modifiseringer.
- Hvilke? - Endringer.
Det andre ville knekke oss alle. Og apropos å knekke-
- vil du knekke den første fingeren, eller skal jeg gjøre det?
Vi slår mynt om det.
- Jeg er krone, du får være mynt. - Greit.
Jeg hater når det blir sånn.
- Jeg fant den. - Bra, hva ble det?
Kron. Jeg begynner.
- Vil du ikke bruke noe verktøy? - Nei, det går bra.
Jeg skjønner. Du er typen som liker å føle huden.
Hvis du vil fortelle noe for oss er det på tide nå.
Jeg teller til tre. Én...
...to...
- ...to og et halvt... - Tar det mye mer tid?
Skal jeg hente en sovepose?
Hvis du ikke kan se ham i øynene, kan du stille deg bak ham.
Nei! Nei! Nei!
Bravo.
Min tur.
Faen, det er moren min.
Jeg må ta den, ellers blir hun gal.
Du kan fortsette uten meg, men spar litt til meg, OK?
Jeg er ikke grådig.
Vent litt, mamma. Det er dårlig mottak her.
- Mamma... - Når tenkte du å fortelle?
- Fortelle hva? - At du har flyttet ut.
Ettis mor sa at hun har funnet et hus til deg.
Du vet at det har vært dårlig med Tzipie.
- Dere unge separerer for ingenting. - Dette er ikke "ingenting"!
Nettopp derfor bør dere støtte hverandre i vanskelige perioder.
På vår tid varte ekteskapet evig!
Hvis du har noe å tilstå, er tiden inne nå.
Du må avslutte dette vanviddet. Du må tro meg.
Det kan virke som om jeg nyter dette, og det gjør jeg til viss grad-
- men jeg skulle gjerne slutte å knekke fingrene dine.
Kan du være så snill og begynne å snakke?
Snakke om hva? Jeg har virkelig ikke gjort det.
Det er lettere etter den andre fingeren.
Vent, vent!
Hva er meningen med alt dette?
Hvis man torturerer noen lenge nok erkjenner de hva som helst.
Tenk om jeg ikke gjorde det?
Tenk om dere gjør en fryktelig feil? Vil du virkelig miste jobben?
- Det har alt skjedd, takket være deg. - Vent! Hør på meg.
Hvis du fortsetter med dette...
...finnes det ingen vei tilbake.
Jeg har selv en liten datter.
Hvorfor skulle jeg gjøre noe sånt?
Du er vel også pappa?
Hvis du også er pappa, vet du hva jeg mener.
Jeg har ingen anelse om hva du mener.
Alt forandrer seg når man blir pappa.
Første gang...de smiler til deg.
I det øyeblikket sverger man å aldri la noen gjøre dem noe vondt.
Vær så snill...
...jeg vil bare dra hjem til min lille jente.
Det har gått fem minutter, jeg må legge på.
Jeg vil se ditt nye hjem. Jeg og pappa kommer.
Det passer ikke så bra nå. Jeg er...litt syk.
Syk? Hvem tar hånd om deg?
Jeg er 45, jeg trenger ingen pleierske.
Yoram, din sønn er syk! Vi drar dit nå!
Gi meg adressen. Ellers spør jeg Ettis mamma.
Det ligger en arabisk landsby her. Det er farlig om kveldene.
- Gi meg adressen. - Nei!
- Nå knuste du din mors hjerte. - Mamma!
Nå er jeg sint på deg. Adjø.
Hvor var vi?
Ikke så mye framskritt.
Jeg tenkte å la adrenalinnivået hans synke-
- så han føler smerte igjen.
Du burde ha blitt lege.
I motsetning til deg, føler jeg vi mister dyrebar tid.
Men det er greit.
Jeg vet hvordan vi kan fikse det.
Nei!
- Hva gjør du her? - Driver vi ikke dette for langt?
Jaha...dere snakket sammen da jeg var der oppe?
Han må ha sådd tvil i hjernen din.
Han er sleip.
Du er sleip.
Skal du drepe meg også nå?
Det er dumt å drepe betjenten som kidnappet-
- torturerte og henrettet den mistenkte.
Jeg er ikke dum.
Dette er ikke morsomt. Senk våpenet.
Sørg for å få litt hvile.
Så...
Nå er jeg klar til å høre på hva du har å fortelle.
Du ser nervøs ut.
Er du nervøs?
Snille deg, du må avbryte dette.
Jeg har en egen datter.
Og?
Skal jeg føle sympati? Barmhjertighet?
Var det sånn du lurte Tornerose? Ved å bruke din datter.
Jeg er selv far. Hvorfor skulle jeg gjøre sånn?
Jeg vet virkelig ikke. Kanskje du kan opplyse meg.
Hvorfor gjør en far noe sånt mot en annens datter?
- Hun fylte år i går. - Det var sikkert kjempefint.
Dere hadde vel ballonger og lys...
Hadde dere en kake også?
Men da hadde du vel ikke din spesielle ingrediens i kaka?
Eller forgriper du deg selv på din egen datter?
- Pass munnen din. - Eller har slike som deg regler?
Dere forgriper dere bare på andres døtre.
Jeg har aldri rørt datteren din.
Du kan fortsette.
OK.
Det er kaka.
Jeg kommer straks tilbake.
Vi lar deg stå og kjølne litt.
Nei...Nei! Nei!
Strålende. Nå vekket du ham.
Hva ville du gjort hvis du kom deg løs?
- Slipp meg! - Det kommer ikke til å skje.
Fred være med deg.
Kan du rulle en til meg?
Ta min. Jeg ruller en ny.
- Tusen takk. - Vil du ikke ha mer?
Jeg ville bare ha en røyk. Min kone forbyr meg.
Din kone?
- Da så, adjø. - Adjø.
Jeg satte bare i ett lys, for etter en viss alder blir det uhøflig.
Vil du blåse det ut?
OK, da gjør jeg det. Ønsk deg noe.
Ønsket du deg noe? Ikke si noe.
Har du sett? Vi får aldri være uforstyrret.
Men i helvete...
- Hva gjør du her? - Spør moren din.
Hun hørte du var syk og lagde suppe. Kan jeg komme inn?
Ja visst. Kom inn, kom inn.
Går det an å varme denne igjen?
- Kan jeg være ærlig, min sønn? - Alltid.
- Mamma tror at du er blitt gal. - Hun uroer seg for ingenting.
- Jeg tror at hun har rett. - Pappa!
Du flytter hjemmefra til ei rønne, omgitt av arabere...
- Unnskyld meg, men er det normalt? - Jeg ville bare komme bort.
- Prøver du å ta rotta på moren din? - Selvsagt ikke.
- For det er akkurat det du gjør. - Nei, det gjør jeg ikke!
Blør du?
- Hva? - Blør du?
Se på den fine skjorta di.
Jeg malte bare litt nede i kjelleren.
- Når du er syk? - Ja.
- Hvorfor rødt? Rødt er for jenter. - Pappa!
Ja, ja...Jeg forstår meg uansett ikke på din generasjon.
Jeg tror at suppa er klar.
Nå får vi oss litt å spise.
Ingenting slår mammas suppe. Eller hva, Gidi?
Hva er det, Gidi? Har du rotter her også, ikke bare arabere?
- Glem det, det var ingenting. - Ikke? Det er ei kjemperotte her.
OK, jeg går og undersøker det.
- Skal jeg bli med deg? - Det trengs ikke.
Jeg klarer det på egen hånd.
- Ikke vær nesevis. - Spis opp suppa di, pappa.
Pappa kom og hilste på. Jeg foreslår at du holder deg taus.
Nikk hvis du forstår meg.
Skjønner du?
Du, da? Skjønner du?
Hva er alt dette, Gidi?
Du skremte meg fra vettet.
- Hva er det som foregår her? - Ingenting, gå opp igjen.
Jeg går ikke opp før du forteller hva som foregår.
Det var nok alt.
Du er blitt helt gal.
Gå opp, pappa. Jeg forteller alt.
- Jeg forstår meg ikke på deg. - Det forventer jeg meg ikke.
- Du kaster bort livet ditt. - Hvilket liv? Mika er død.
Jeg vet det. Men moren din lever. Dette vil ta knekken på henne.
Det er ikke for sent å ombestemme seg.
- Jeg skal gjøre dette. - Vær så snill, Gidi...
Vet du hvorfor Tzipie forlot meg?
Jeg passer meg selv. Visse ting angår bare en mann og hans kone.
Jeg skulle hente Mika dagen han tok henne fra meg.
Men jeg glemte det.
Vet du hvorfor jeg glemte det?
Jeg var med sekretæren min.
- Kjære Gidi... - Tzipie ringte mens jeg ble sugd.
Skolen hadde sagt at jeg glemte å hente Michaela.
Forstår du det nå, pappa?
Jeg serverte Mika til ham på et sølvfat.
Ikke si sånt.
Ingen far skal måtte begrave sine barn.
Men hvis jeg blir straffet for alt jeg har gjort-
- og jeg har gjort mye...
Da tar jeg den jævelen med meg.
Men først skal han fortelle hvor han har Mikas hode.
Din sønnedatters hode.
Det skylder jeg Tzipie.
Ingen mor skal trenge å begrave en hodeløs datter.
Går det ikke an å overtale deg til å la være?
Nei, pappa.
Ikke denne gangen.
Kan du høre meg?
Neste gang han spør hvor hodet er, svar ham.
- Men jeg vet ikke. - Samme det!
Vi har med en galning å gjøre. Si et sted og gi oss litt tid.
Har du forstått?
Men ikke fortell det med én gang. Tål litt smerte først.
"Tål litt smerte først?"
Ja, bare litt. Ikke gjør ham mistenksom.
Så forteller du. Har du forstått?
Har du forstått?
Hva er planen din?
- Hva? - Jeg vil hjelpe til.
- Hva mener du med det? - Jeg antar at han ikke snakker.
Kom igjen, pappa. Dra hjem til mamma.
- Jeg drar ikke før han snakker. - Si til mamma at du sover over, da.
Den drittsekken snakker ikke på en stund.
- Har du prøvd gudsdom gjennom ild? - Gudsdom?
Lærer dere ingenting i militæret for tiden?
Hvis jeg lærte meg noe i militæret-
- så var det at mennesker, som alle andre dyr, er redde for ild.
Ild, sier du...?
Gi meg en blåselampe.
Så du er jævelen som har drept min sønnedatter.
Hva slags monster gjør slikt?
- Hva holder du på med? - Ha tålmodighet.
Du vil få svar på alt snart nok.
Gidi, hvor lenge må jeg vente?
Unnskyld, det tok en stund å finne den.
- Hva gjør du, pappa? - Tiner opp kjøttet.
Bra tenkt, men det er galt kjøtt.
Han er politimann.
Det der er den pedofile.
Hvordan kunne jeg ta så feil?
Det har aldri skjedd før. Det må være alderen.
- Det skjer mye med hjernen. - Det er ikke noe galt med den.
- Forvekslingen er forståelig. - Det sier du bare.
Nei, det er virkelig forståelig.
Han ser mye mer ut som en pedofil.
Han ser ikke ut til å kunne gjøre en flue fortred.
Det er derfor han tar små jenter.
Hva gjør du?
Jeg har hørt at du ikke snakker med sønnen min.
Jeg har sagt at jeg ikke har gjort noe.
Nå sier jeg det samme til deg.
Kan ikke du snakke med ham, og berolige ham?
Du har mitt ord på at jeg skal snakke med ham.
Men først vil jeg at du skal svare på ett spørsmål.
Se på meg...Tror du ikke at jeg hadde sagt noe om jeg visste noe?
Kanskje det.
Men for sikkerhets skyld akter jeg å spørre én siste gang.
Kjære Gidi...
...blåselampen.
Vil du fortelle hvor du har begravd min sønnedatters hode?
Jeg vet virkelig ikke.
Kjenner du lukten, Gidi?
Det lukter akkurat som grill.
Du aner ikke hvor mye jeg har savnet den lukten.
Hans mor gjorde meg til vegetarianer på grunn av kolesterolnivået mitt.
Dette kan jeg holde på med hele kvelden!
Jeg husker at du elsket varm pølse som liten.
- Liker du fortsatt varm pølse? - Hvem gjør ikke det?
Nei, nei! Jeg skal snakke!
Jeg sa jo det, Gidi.
Når det kommer til pungen, preiker alle.
Snakk.
Piken... Hun er begravet i et forlatt drivhus-
- 500 meter bak skolen, der de bygger en ny fløy.
I det søndre hjørnet.
Rett under en vifte.
Ser du?
Alt går hvis man bare vil.
I dag har jeg virkelig fortjent deg.
Ikke si noe til mamma om dette. Dette får bli vår lille hemmelighet.
Du er full av overraskelser i dag.
Du får passe på disse to til jeg kommer tilbake.
Du kan stole på meg.
Min kone.
- Hallo, min dronning! - Kan du høre meg?
- Vet du hva klokka er? - Ja.
- Si ifra når du blir sen! - Jeg var opptatt med gutten.
- Hvordan går det? Spiste dere suppen? - Ja, den var topp.
- Hva driver du med? Røyker du igjen? - Røyker? Selvsagt ikke.
- Har du tatt medisinen din? - Nei, det glemte jeg.
Selvsagt. Du husker ingenting uten meg.
Ta den nå og spis noe skikkelig.
- Mat først! - Greit, Malka.
Ellers får du tarmgass hele natta.
Jeg går og legger meg. Vær stille når du kommer hjem.
Jeg lover, Malka. God natt. Jeg skal være stille som en siriss.
Ja visst, visst...
Noe ordentlig.
Hvor finner jeg noe ordentlig her?
Dette er som et studenthjem.
Hallo der...Kake med glasur.
Ikke verst.
Ikke verst overhodet.
Ikke bli sinte fordi jeg ikke tilbyr dere noe.
Jeg må spise noe ordentlig før jeg tar medisinen min.
Fengsle aldri en politimann.
- Slipp meg løs. - Nei, du sinker meg bare.
Jeg ga oss tid, som du sa. Slipp meg løs.
Jeg henter hjelp, jeg kommer tilbake.
Ikke etterlat meg med tosken! Han vil ikke finne noe, og så dreper han meg.
Du må hjelpe meg.
Hvorfor sluttet du?
Jeg må få vite det.
Vite hva?
- Se meg i øynene. - Du kan ikke mene alvor.
- Han kommer tilbake når som helst. - Gjorde du det?
Jeg har ikke gjort noe. Frigjør meg!
Hvis du ikke gjør det, begår du en stor tabbe.
Du kommer til å angre resten av livet.
God aften.
Hvorfor tror jøder bestandig at alle vil drepe dem?
Det er ikke sånn. Du vet ikke hva det handler om.
- Jo, dessverre gjør jeg det. - Jaså?
- Du har ikke en mobiltelefon, vel? - Fordi jeg er primitiv?
- Hvorfor sier du det? - Er det ikke sånn?
Hvis noen er primitive så er det vi. Ditt folk har gode tanker.
- Får jeg låne den? - Ja visst.
- Takk. En iPhone, hva? - Samsung S4.
Takk. Du er bokstavelig talt en livredder.
- Politiet. - Er det Pola?
Det er Mickey. La meg snakke med Zvika.
- Han leter etter deg overalt. - Det er derfor jeg ringer.
- Jeg har lett etter deg. - Hør på meg.
Kona di er her, hun er hysterisk.
Er det Mickey? Gi meg telefonen.
- Mickey, hvor er hun? - Hvem?
Din datter! Hun svarer ikke på telefonen, og ikke du heller.
- Svarer hun ikke? - Ikke siden ballettklassen.
Jeg trodde at vi hadde lagt sånt bak oss. Hører du meg?
Er alt som det skal?
Pappa?
Pappa? Pappa?
Slapp av, jeg gjør det raskt.
Den er litt rusten, men den gjør jobben.
Nei, nei...
Det holder, min sønn.
- Stopp der. - Hva har du gjort? Du er gal!
Det der hjelper neppe.
Hjelp meg å stoppe blødningen!
Jeg foreslår at du kommer deg vekk før politiet kommer.
Hører dere hva jeg sier?
Dattera mi. Hvor har du gjemt henne?
Datteren din?
Fortell hvor hun er. Hva har du gjort med henne?
Hva skulle vi gjøre?
Hent et papir! Papir og penn!
Hent noe, Gidi.
- Hallo? - Zvika? Vi er ferdige her.
- Har dere funnet noe? - Nei, ingenting.
- Avslutt det, da. - Ja, jeg er på vei.